Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och the-man SweSUB.nu
Pappa berättade ofta om henne... Att hon var en duktig oceanograf.
Om deras bebis som de döpte till... Nim.
Hon uppfann det namnet... enligt Pappa i alla fall.
För mig är Mamma bara berättelser...
...men de är helt otroliga.
T.ex. "Oceanografen och Blåvalen."
Det var en gång en oceanograf som åkte ut på öppet hav-
-för att leta igenom Blåvalens mage.
När hon tittade i munnen på valen...
...dök ett skepp upp från ingenstans. Det kallades "Sjörövarens skepp".
Valen blev bortskrämd av skeppet och svalde oceanografen.
Pappa ville leta reda på valen och få tillbaka Mamma.
Jag tror att han saknade henne. Det gjort vi båda två, faktiskt.
När jag fyllde fyra hade vi hunnit segla runt hela jorden två gånger-
Från Good Hopes udde till spetsen av Ratagonia...
Från Singapore till Cook öarna.
Och så en dag, hittade vi det...
Vårt hem...
Det här är min ö. Ett bra ställe att växa upp på.
Jag slipper att gå i skola. Jag får hemundervisning...
- Se upp, Selkie!
...eller, mer korrekt, öundervisning.
Mina vänner har lärt mig allt jag vet och kan.
T.ex. Om två olika objekt faller samtidigt, så landar de samtidigt.
Galileo bevisade det. Han är min pelikan.
Selkie lärde mig simma, så jag lärde henne spela fotboll.
Hon är en utmärkt mittfältare.
Du visste säkert inte att havs- sköldpaddor och ödlor ogillar varandra.
Allt annat kan jag lära mig genom en bok pappa har köpt till mig.
Med lite fantasi, kan jag hamna var som helst.
Mitt liv är bra. Till middag lagar jag grönsaker.
Och för lite extrakrydda, kastar jag i några nyuppgrävda måltidslarver.
Pappas favoriträtt.
- En otrolig dag, Nim. En ny art. - Glöm inte vad du döper den till.
-"Protozoa Nim." Jag har inte glömt än. - Pappa är marinbiolog.
Han är besatt av nannoplankton. De minsta partiklarna i havet.
Det är inte riktigt min grej, men det är upp till var och en.
Visste du att det finns miljontals picoplankton i en milliliter vatten.
- Ödla! - Han heter Fred.
En som han borde gilla djur-
-men Jack är inte särskild intresserad av flercelliga djur.
Vetenskapsmän runt om i världen skriver till honom och frågar om allt.
Ibland skriver han artiklar.
Hans stora National Geographic-artikel till exempel.
- Hur mycket? - 37 knop!
En vetenskapsmans livsstil passar inte alla, men den passar oss.
Då och då besöks vi av ett förrådsskepp med saker vi behöver. Böcker, tyg...
Allt som vi inte kan tillverka.
Vi seglar till det. Ingen, inte ens båtskapten-
-vet hur otrolig vår ö verkligen är.
Tar vi hand om ön, tar den hand om oss.
Så vill vi att det ska förbli... Vår alldeles egna, perfekta, hemliga värld.
- Redo? - Ja.
Heirloom tomatfrön.
- Minns du dessa... - Alex Rover nyaste!
- Vad kommer han råka ut för nu då? - Vänta tills efter middagen, Nim.
"Min förbannelse. Jag vill inte hamna i knipa, men på nåt vis hittar den mig".
- Frågan är inte om jag kommer att dö? - Det är hur jag kommer att dö?
Kommer tillfångatagarna skjuta ihjäl mig eller kommer jag att dö av törst?
Måste bli hjälten i min egen livsberättelse.
Vart för ni mig?
Till en grop som endast är avsedd för dig, Alex Rover.
Hört talas om "Spindelbetten?"
"Spindelbetten"? Då vet jag hur jag kommer att dö.
Vänta lite! Vart ska du?
"Dö av törst" gör en sen comeback.
Hur blev Alex Rover den han är? Föddes han med sin modighet?
Mod är nåt...
...man lär sig under livets gång, och det gäller alla människor.
Den är en del av varje beslut vi fattar.
- Var håller Alex Rover hus nu? - Jag vet inte.
Han kanske är kedjad i en sarkofag 36.000 meter under havsbotten.
Eller i en grop med spindlar...
...fångad utan motgiftet mot deras gift.
Ja, grop med spindlar. Det gillar jag.
Okej. Dags för lite vila.
Sov sött.
Dröm inte om spindlar.
Spindel!
Är det Telegraph Hill apotek? Jag vill beställa.
Purell.
Hur många flaskor har ni? Okej, då tar jag allihop.
- Telegraph Hill apotek. - Ställ det där.
- I regnet? - Ja, jag lämnade en fin dricks också.
Alexandra, din favoriteditor Buffy här. Jag vet att du inte tänker lyfta luren.
Jag är orolig för dig. Du sitter bara framför datorn och lever på soppa.
Hur går det med boken? Skulle du inte skicka nåt till mig för två veckor sen?
Du är omedveten om att jag alltid ta mig ur knipor.
Jag kan ta mig ur mycket värre knipor.
Vänta lite... Jag borde klara mig. - Alexandra!
Varför får jag inte till det? Känn ingen press...
"Vulkanisk offring". Vad tänkte jag på? Vulkan...
"Leva i närheten av en vulkan". Varför skulle nån vilja bo där?
- Vad pysslar du med, Jack? - Ändrar lite.
- Atollen bör ligga i närheten. - Men vi ska äta snart.
Det är inte varje år man får se en algblomning.
Vi kommer hitta "Protozoa Nim" den här gången.
Men Chiccas ägg kommer att knäcka snart.
Man upplever algblomning bara en gång i livet.
Du sa samma sak föra veckan. Chicca lyckades bara bevara en sist.
Jag stannar kvar. Vi kan hålla kontakt via satellittelefon.
- Snälla, Nim. - Jag är inget barn längre.
- Du är så lik din mamma. - Det är väl bra?
Javisst. Det gick inte att övertala henne heller.
Det blir lågvatten om fyra timmar. Tar du mina burkar och min våtdräkt?
Jag är tillbaka på torsdag, ifall nån undrar nåt via mejl. - Stick, Ödla!
Han heter fred. Får jag svara på uppenbara frågor?
Jag föredra att svara själv. Kommer du att klara dig på egen hand?
Det är ju inte första gången. En natt, men inte två.
Jag har djuren och den nya Alex Rover-boken-
-så jag lär klara mig utmärkt.
- Ta med dig Protozoa Nim! - Ska bli. Ses på torsdag, älskar dig.
- Älskar dig också. - Jag ringer dig ikväll.
Inga fester när jag är borta!
Två mejl. Vi är populära, minsann. - Hur är det, Freddie?
"Bäste Jack, jag behöver lite hjälp. Kan du besvara några frågor? Alex Rover".
Alex Rover. Alex Rover skriver till min Pappa!
Tror du att det är han? Det är han!
"Alex Rover, Jack skulle gärna vilja hjälpa till. Han är ett stort fan".
"Det är vi båda två. Hälsningar, Nim".
"Alex Rover, Jack vill säkert hjälpa till. Han kommer hem på Torsdag.
"Han är ett stort fan. Det är vi båda två."
Hälsningar, Nim.
Nim.
Vilket ovanligt namn.
"Bäste Nim, är du Jacks kollega? Jack nämnde att han bodde nära en vulkan."
"Känner ni till vulkanområdet?" Skicka...
- Vad gör du, Alexandra? - Forskar. Lämna mig ifred.
- Det menar du inte. Du älskar mig. - Varför tror du det?
- För att alla älskar Alex Rover. - Jag vet, översatt på 21 olika språk.
Känn ingen press...
Du har hållit på med samma kapitel i månader. Bestäm mitt öde nån gång.
- Du måste skriva klart boken. - Jag tänker!
Du tänker. Det är problemet. Du måste börja tänka på din hälsa.
- Där har vi det. Kinka! - Kinka?
Det var fantastiskt, Jack. De föddes ikväll, precis som jag sa.
Och de var jättehungriga. Jag lyckades rädda allihop.
Tur du var där. Jag är stolt över dig. Jag önskar du kunde se det här.
- Det är otroligt. Nästa gång ska du med. - Har du hittat min nannoplankton?
Det tror jag nog.
- Gå och lägg dig, inget mer läsandet. - Hur visste du att jag läste?
Jag känner dig ganska väl.
God natt, Nim. Sov sött.
Det är storslaget...
Nej!
Jack? Pappa?
Vilken röra...
Ingen ström.
Jack? Hör du mig? Jack? Michael? Rusoe?
Hör du mig, Pappa? Jack?
Protozoa Nim.
En läcka, inte bra. Ingen gillar läckor.
Mitten av ingenstans. Ingen mast eller satellit...
Och båten håller på att sjunka.
Hur ska jag ta mig tillbaka?
Han kommer hem först imorgon. Jag behöver inte var orolig.
Måste skaffa mat och styrka. Måste ta mig tillbaka till Nim.
Den är min! Jag såg den före dig!
Va? Vem är du?
Känner jag dig? Är du en vän till Nim?
Jag har säkert drabbats av solsting. Pratar med en fågel.
- Ta med dig Protozoa Nim! - Ska bli. Ses på torsdag, älskar dig.
Jag ringer dig ikväll.
Vilken röra...
Skriver Alex Rover till oss igen? "Bäste Nim, är du Jacks kollega?"
"Mitt liv är i fara. Jack nämnde att han bodde nära en vulkan."
Känner du till det? Hälsning Alex Rover.
- "Ja, vi bor nära en vulkan... - "...fast vi kallar den "'Eldsberget.'"
"Den har inte fått utbrott på år, men när det skedde blev himlen vit av aska.
Underbart. Jag gillar det.
"Kan man se lava inuti vulkanen?"
Jag kan inte bärga mig.
Åh nej, brevbäraren!
Ursäkta mig! Kan du ställa posten vid dörren?
"Bäste Alex, jag vet inte hur det ser ut på insidan, men snart får du veta det."
Hälsningar, Nim. Jacks kollega.
Så mycket post...
Jag behöver bara öppna dörren och hämta posten...
- Då kör vi, Fred. - Jag kan, jag kan...
- Alla gör det. Kom igen... - Kom igen, lite till bara.
Ta tag i den. En, två, tre...
Vad ska man med post till? Jag kan hämta det imorgon.
Intressant... Snarare torrt än lava. Längtar efter att få berätta för Alex!
Galileo, vi var oroliga för dig! Vart tog du vägen?
Vi forskade lite åt Alex... Vad var det? - Håll i dig, Fred!
Kom igen nu... Öppnas!
Öppnas...
Kom igen...
Fred, är du oskadd? Vi berättar inget för Jack, okej?
"Det gick inte så bra. Jag ramlade och fick några sår på benet."
Allt besvär på grund av mig... "Det är svullet"-
-"och det rinner sårvätska ur det. Vad skulle du göra om du vore jag?"
Vad skulle jag göra?
Kära Nim, det viktigaste med ett snitt-
-är att hålla det rent och torrt.
På Cook öarna, använder de ångan från en Simarouba växt-
-för att hålla det rent från infektioner. - Simarouba.
P.S. Allt väl med dig, Nim?
"Kära Alex, som svar på din fråga om "allt är väl."
Det blir det när pappa kommer tillbaka.
Men det är jätteskönt att få prata med en levande hjälte.
Nim."
Vänta lite. "När pappa kommer tillbaka"?
Herregud.
Vem är du, Nim? Hur gammal är du?
Är du helt ensam?
Vad är det för nåt? Vad vill den?
Den kommer så fort.
"Sjörövare?" Sjörövarskepp?
"Oceanografen och Blåvalen."
Nej.
Jag tror vi blir invaderade.
Himmelskt. Rena paradiset.
Inte på min karta, heller.
Titta på det här, kapten.
Ja. Det är min risskål, minsann.
Det här blir ganska fint.
- Titta på honom. - Söt liten tumlare.
Naturen med all sin fantastiska glans.
Lägg barbiedockor där.
Vi fyller sanden med strandstolar...
...och säljer piña coladas för 10 spänn styck.
Tyst, Freddie.
Alla är lovade en privat ö, och det är exakt vad de får.
Kollektivet kommer att älska det. Deras eget privata sjörövarparadis.
- "Sjörövarparadis"? - Utmärkt.
Vi kommer tillbaka om två dagar.
Tänk er ett hotell precis där. Såga ner träden bakom. Perfekt.
Tillbaka om två dagar.
Jack?
Jack, kom.
Pappa! Var är du?
Jag behöver dig.
"Vem är du, Nim? Hur gammal är du?
Är du helt ensam?"
"Ja, jag är helt ensam. Jag är 11, och min pappa är borta.
Han är vilse på havet.
Mitt ben är svullet och blöder.
Och sjörövarna kommer för att ta över ön. Nim."
Vad kan jag eventuellt göra, Nim?
- Komma. - Komma?
Jag klarar inte det här själv.
Jag kan inte vara hjälten från min egen berättelse.
Jag behöver dig, Alex Rover.
Snälla. Hjälp mig.
Hjälp mig, snälla.
Jag är ledsen.
Jag önskar jag kunde komma, men jag är en torgskräcksmanisk borderline.
Borderline? Är det vad du kallar det?
Du ska väl inte skicka det, eller?
Jag är ledsen.
Jag önskar jag kunde komma, men jag är en torgskräcksmanisk borderline.
Jag har inte lämnat lägenheten på 16 veckor.
Vad pratar du om?
Du är en av de största äventyrarna som nånsin levt!
Du är Alex Rover!
Men jag är inte den Alex Rover.
Nej, definitivt inte.
911. Vad är ert nödläge?
Mitt? Det är verkligen inte viktigt.
Det som är viktigt är en liten flicka-
-som är helt ensam nånstans mitt i södra stilla havet och...
...hon har skadat sig väldigt svårt, och jag känner ansvar för det.
Ursäkta mig. Sa ni "Södra stilla havet"?
Ja, det gjorde jag.
Vi ansvarar bara för den större delen av San Francisco bukten.
- Suva Inrikesdepartement. - Suva, Fiji öarna.
- Fiji, ja. - Det finns en liten flicka på en avlägsen ö-
-nånstans nära er, tror jag. - Fiji omfattas av 331 öar, frun.
"Nim, var exakt är du?"
Kära Alex Rover...
...vår ö ligger 20 grader syd och 162 grader väst-
-i sydasiatiska havet.
- Dela inte ut mitt läge... - " Dela inte ut mitt läge till nån annan.
"Min pappa skulle bli förkrossad om världen upptäckte vårt hemliga hem.
Men jag är rädd för att vara här ensam. Nim."
- Vi gör det. - Gör vad?
Åker. 20 grader syd och 162 grader väst.
Jag kan inte ens lämna lägenheten. Jag kan inte åka till sydasiatiska havet!
Det är bara utmed vägen. Hon behöver dig, Alex.
Jag känner inte ens henne.
Vad är det du inte vet? Att hon är en liten flicka?
Att hon är ensam på en ö, och att hon ber om din hjälp.
- Bli hjälten i din egen livsberättelse. - Kasta inte det på mig. Jag skrev det.
Jag vet. Varför inte följa det för omväxlings skull?
Vi lämnar den här jäkla lägenheten. Vi åker på ett äventyr!
Man vet aldrig. Du kanske kommer att njuta av den.
Jag behöver dig, Alex Rover.
Jag håller verkligen på att tappa förståndet.
Kära Nim. Efter allvarligt övervägande-
-har jag beslutat att resa till 20 grader syd och 162 grader väst.
Det enda flyg jag fick tag på lämnar San Francisco vid midnatt-
-och gör några ovanliga anslutningar.
Jag kan inte säkert säga när jag anländer, men nu vet du att jag är på väg.
Om jag aldrig anländer, betyder det troligen...att jag är vilse på havet.
Hälsningar, Alex Rover.
Kommer Alex Rover?
Han kommer, Selkie! Han är på väg!
Jag klarar inte det. Jag kan inte åka.
Jag är förvånad att du kom så här långt. Troligen bäst att du inte åker.
Det var ju trots allt...
...mig hon frågade efter, inte sant? Inte dig.
Men tyvärr så är du inte verklig.
För dig är jag det.
Kom igen.
- Öppna dörren, Alexandra. - Du kan inte tvinga mig.
Nej, du har rätt. Det kan jag inte.
Du måste göra det själv.
Kom igen.
Vrid på handtaget nu.
Jo, du klarar det.
Ja!
Nu åker vi och räddar den där lilla flickan.
- Ta min hand, Alexandra. - Nej.
- Känn på världen. - Jag vill inte känna på världen.
Det är inte hygieniskt.
- Kom nu! - Sluta dra!
- Lägg av! - Vad i...
Vad är du rädd för?
Allt!
- Allt väl, damen? - Ja. Jag mår bra. Jag bara...
Jag är uppskakad av att få lite frisk luft.
Kan du vänta lite bara?
Jag är bara lite... benägen att få rörelse-sjukan.
Vi rör oss inte än.
Jaså, det är faktiskt tanken på rörelse som gör mig sjuk.
Det här är vad vi måste göra, Freddie.
Hålla dem i viken eftersom Alex Rover är på väg.
Vi måste hålla dem borta från stranden.
Det är rent och enkelt. Försvarslinje, som Peloponnesierna.
De är antika Grekiska krigare. Allt finns där i Världsboken.
Galileo, du kom precis i tid!
Vi behöver dig. Vi blir invaderade.
Det är "alle man på däck." Alla hjälper till.
Vänta. Galileo.
Galileo, nej! Vad gör du? Galileo, kom tillbaka!
Jag behöver de där!
Det var mina verktyg!
Skorna, frun.
Skor? Det är äckligt.
Ursäkta mig, frun.
Vänd på er, tack.
Vi har en "het" här! Väskkontroll!
Vad är det här?
- Det är till min soppa. - Inte tillåtet.
Ska jag öppna det med tänderna, eller?
- Vad är de här? - Det är handrengöring.
- Det är en utmärkt produkt. - Inte tillåtet.
- Du borde använde sånt i ditt arbete. - Vätskor över 1 dl. är ej tillåtet.
Nästa!
Nej!
Dö inte!
Mitt verktygsbälte.
Galileo?
Tack.
Det finns hopp för Jack än, era lata hajar!
Gud så varmt det är. Som i ett Turkiskt bad.
Tycker ni inte att det är överdrivet varmt?
Det har jag redan svarat på, fröken. Det är bekvämt för mig.
Ursäkta mig. Sista gången, jag lovar.
Vad är det nu, frun?
Finns det nån möjlighet att värma Progresso soppa?
Jag är inte nån van resenär, men...
...de beslagtog min öppnare på flygplatsen.
- Min arm! - Jag är ledsen.
- Det är en mindre turbulens, okej?
Mindre turbulens. Visst.
Vet du vad? Jag ska bara... En sekund bara. Jag ska...
Men jag ska göra det här en...
Om det går bra, så kilar jag över här bara.
Ursäkta mig.
Flygplan.
Det finns inget bra med flygplan, förutom jordnötterna.
Är jag allergisk mot jordnötter?
Vad tänkte jag på?
Du tänkte, "Vandringslusta, äventyr, frekventa flygmil."
Kan jag få vara ostörd på toaletten? Snälla, finns det inget heligt?
- Vad är det här? - Rörelse-sjukan piller.
Blir du inte dåsig av dem?
Dåsig.
Fröken Rover?
- Va... - Vi är framme. Vi är i Borneo.
Men jag vill inte vara i Borneo. Jag vill vara i Rarotonga.
Ert anslutningsflyg till Rarotonga går från Gate F-71 om...
...om 12 minuter.
- Vill ni ha hjälp eller nåt? - Nej. Det är...bra.
Jag är så ledsen. Det var inte meningen. Jag måste gå.
Nej, vänta. Vänta, hur...
Jag tror det har skett nåt misstag.
Jag borde vara på planet till Rarotonga.
Javisst. Inga misstag.
Expedia sa speciellt till mig att jag ska med det stora planet till Rarotonga.
Det här är det stora planet till Rarotonga.
Är det inte kul? Alex Rover. Samma namn som en stor äventyrshjälte.
Jo, det är festligt.
Okej. Det viktigaste är att de inte vet att vi är här.
Släck elden. Vi täcker över stigen också.
Vi måste göra den här platsen hemsk... sista platsen man skulle vilja vara på.
När Jack kommer tillbaka, ska jag berätta att jag skyddade ön.
Vi kan ta dem, Selk. Vi har inget val.
Ingen eld inatt. Ingen eld och inget ljus.
Ingen får veta att vi är här.
Kom igen nu. Det finns ingen där.
Nu bara blundar vi allihop.
Snälla, ta mig inte nu.
Jag lovar att om jag överlever detta så kommer jag aldrig mer att lämna huset.
Jag lovar att jag endast lyssnar på min djupaste fruktan och tvivel.
Orion är där, och det här är April.
Då måste jag vara nio grader norr om...
Det finns en sjöfartsrutt genom... Va? Är jag för långt norrut?
Ja, du kanske har rätt.
Du kan ju dina stjärnor, Galileo.
Emily?
Är det du?
Jag ska hitta tillbaka, Emily! Jag lovar!
Jag ska ta hand om Nim!
Emily?
Titta på dem. Jag lovade Jack att ingen skulle gå på vår sand.
Mod är nåt man hittar varje dag.
Vakna, Selkie!
Idag är dagen då vi slåss för vår del av världen.. Det här är vår ö!
Det är fantastiskt. Häpnadsväckande!
Kolla, pappa. Totalt oupptäckt.
Visst är det upptäckt, Edmund. Cruise upptäckte det.
- Kom nu, Eddie. - Vänta, mamma.
Jag har pengar kvar. Jag ska ta en titt till.
Vad i...
Snabbt, ge mig en dollar till!
Jag tror jag såg en sjöjungfru!
Sätt fart nu! Betalaren ska gå!
- Men sjöjungfrun! - Kom igen. Här är din hatt.
Honey bunny, kom nu! Den åker.
Jag letar efter... Eldsberget. Det finns en vulkan där.
Två hamburgare.
- Det är ingen hamburgare. Lita på mig. - En dollar.
Du är vacker.
- Get. Ni behöver en get. - Nej.
Jag behöver ingen get. Du behöver den geten.
Ni bör tvätta händerna innan ni rör nåt annat.
- Köp av mig! - Kan inte. Jag behöver Eldsberget.
- Jag vet vad ni behöver. Jag visar er. - Känner du till Eldsberget?
Det är 20 grader syd och 162 grader väst.
- Jag vet vad ni behöver. Jag visar er. - Okej.
- En egen tandborste! - Jag tar alltid med min. Tack.
Du kan använda den själv. Dina egna tänder. Borsta, borsta.
Okej. Tack. Adjö.
Vänta! Är du säker på att du vet vart du ska?
Jag vet vad ni behöver. Jag visar er.
Du råkar inte ha nån handrengöring där bland allt krimskrams?
- Jag vet vad ni behöver. Jag visar er. - Det är det enda du kan, eller hur?
Jag vet vad ni behöver. Jag visar er.
Tillit, Alex.
- Tillit. Lätt för dig att säga. - Tillit är hemligheten till äventyr.
Kapitel fyra, "Resan till Kilimanjaro".
Kan du inte komma med nåt mer originellt?
- Ni behöver en båt! - Du ser? Vad var det jag sa?
De har kommit till fel plats.
Ingen beträder min ö och slipper undan med det.
Okej, Selk. Ta dem nu.
Gasa ut dem. Lär dem vad som händer när man blandar döda fiskar med gulkämpe.
Ett bildskönt paradis.
Vad är det här nere?
Nån sorts undervattens gejser, kanske.
Herregud. Vad är det som luktar så illa?
Rancid!
- Vänd båten. - Det är hemskt! Jag kommer att spy.
Titta! Ett sjölejon.
Se på honom. Vår egen välkomstkommitté.
Luktar friskare här borta. Du gjorde ditt bästa, Selk.
Var är du, Jack?
Håll dina ögon på horisonten.
Håll dina ögon på horisonten, så spyr du inte.
Ögonen på horisonten. Ögonen på...
Jag tar er till Tuvalu ön.
- Det är så långt den lilla båten går. - Okej.
Men...vad är det?
Det där? Det är en monsun.
Du menar som en... en monsun monsun?
Stormen vill ta den här vägen. Himlen tillåter inte det.
- Och jag litar på min himmel. - "Jag litar på min himmel."
Det är en bra mening. Jag kanske stjäler det. Jag är en författare.
Nej. Den är min. Jag är också en författare. Jag använder det själv.
Okej. Det är bra. Den är din.
Nej!
Kamrater och tjejer, Sjörövar-OS om en halvtimma!
Vad är det för små hus de har tagit med sig?
Damer och Herrar...bajamajorna är nu öppna för användning.
- Min kikare. - Edmund, gå inte för långt.
Det kan finnas hemska varelser där inne.
Det finns inga hemska varelser, mamma.
Inte än, Fred. Ingen får veta att vi är här.
Ta bort den!
Drake! Jag såg en drake!
Flygande drakar! Hjälp!
- Vart var du, Edmund? - Vad är det med pojken nu då, Shirley?
Asätaren jagar i 20 minuter.
Inga kamrater eller tjejer som vill utforska ön...
...20 minuter.
Var inte orolig, Fred. Jag är okej.
Dags för den andra vågen. Ropa på dina vänner.
Låt mig fixa det, grabben.
Är du redo för att verkligen flyga, Freddie?
- Herre jäklar! Den är på mig! - Vad är det?
Drakar! Flygande drakar!
Det är bara ödlor, damer och herrar! De strövar runt överallt på öarna.
Men hur många ödlor kan flyga, kapten?
Till båtarna nu. Kom igen. Gå med er.
Var inte rädda! Ödlor är rädda för eld!
Det är bara naturen, och vi vet hur vi tämjer den!
Snälla ni! Jag vill presentera de världskända... Sjörövardansarna!
Tuvalu ön. Ni får gå härifrån.
Va? Ska jag gå?
Det är ju nästan hundra meter kvar. Du sa till Tuvalu. Det här är...
- Det här är angränsande till Tuvalu. - Går inte längre. Dåligt för motorn.
- Du menar väl inte allvar? - Kom igen. Av med er.
Det här är vansinnigt. Jag vet om en liten vansinnig sak...
En man med en helikopter bor här. Han kör er resten av vägen.
- Men jag... - Hitta mannen med helikoptern.
Nej. Vänta. Vet du hur osäkra de där sakerna är?
Jag kan inte åka helikopter. Jag måste tillbaka direkt.
Kom igen. Nu direkt!
- Jag anmäler dig till... - Hejdå! Lycka till!
...någon!
Nu har du det till midjan.
Det vackra havet.
Saltvattnet. Känns det inte härligt?
Nej. Det känns inte härligt.
Det känns inte ens bra. Känns som blöt, äcklig, fiskig och...
Ta med mig tillbaka!
Sluta nu, Alexandra.
Det här är det! Du smakar på äventyret.
Det smakar illa.
Vad är det för fel?
- Har du sett Edmund? - Nej.
Edmund!
- Eddie! Är du där inne? - Spela snällt nu!
Det här är inte nån plats för lekar!
- Det är den perfekta platsen för lekar! - Edmund!
Titta där.
Vad är det?
Ja! Ryk!
Bete dig som en vulkan!
Vad är det? Får den ett utbrott?
Är det en lavin?
Kom igen.
Nej. Fel väg!
Shirley? Shirley!
Var det jag som gjorde det?
- Herregud! - Edmund!
Då bär det iväg! Ingen panik.
Det är en del av erfarenheten. Tillbaka till båtarna.
- Skynda dig, Edmund! - Rör på er!
Den har börjat! Skynda dig!
Vem är du?
Vad gjorde du där uppe?
- Bor du här? - Ja.
Vad gör ni här?
Vi antas vara på semester.
Lugn! Hoppa på båten, Ludwig.
- Sätt fart! - Shirley!
Var är vår pojke? Hämta pojken!
Nu, Edmund!
Du är annorlunda mot vad jag föreställde mig.
Föreställde du dig mig?
Från berättelsen, Sjörövarskepp?
- "Oceanografen och Blåvalen." - Men jag är inte från nån berättelse.
Jag är från Brisbane.
- Edmund! - Edmund!
- Ingen panik, damer och herrar. - Edmund!
Edmund!
Edmund! Skynda dig!
- Det är dags för dig att åka nu. - Följer du med oss?
- Varför? - Det är inte säkert här.
- Men det är säkert för mig. - Men du är helt ensam.
Sätt fart nu!
Edmund!
Kommer, mor.
Edmund! Eddie?
Eddie, baby, var har du varit?
- Vi har letat överallt. Vi måste iväg. - Jag träffade en tjej!
Träffade du en tjej på den här gudsförgätna ön?
- En tjej som bor här. - Du och dina historier, Eddie!
Den här ön är inte till för människor.
Kom nu. Vänta på oss! Snälla!
- Vänta på oss! - Vi kommer!
Herregud! Kolla där!
Snabbare! Kom igen!
Hur gammal är du? Eddie? Eddie?
Ingen mer Game Boy, ingen mer TV på en månad.
Han stannar hemma för evigt.
Nej... Var är du, Alex Rover?
- Vad händer? - Stormen ändrar riktning! Det är illa!
- Vad? - Det är illa!
Nu räcker det! Jag kommer att dö!
- Jag får nog hålla med dig där. - Vad?
En glasbubbla som hänger 30 meter mitt över ingenstans.
Jag hatar helikoptrar. Det är min Akilleshäl.
Det ska du inte säga. Du är en hjälte!
Jag är ingen hjälte. Önskar jag var det. Jag är bara en helikopterpilot.
Nej, du är en hjälte, Alexandra.
Du kom hela vägen hit bara för att svara på ett nödrop.
Du tog tillfället i akt, tog kontroll över den här delen av ditt liv!
- Jag mår illa. - Nej.
- Du får inte! - Vad är det?
Jag tror det är ett kryssningsfartyg.
- Vi landar här. - Där?
- Syd om sydöst, full fart. - Du kanske vill se det här, kapten.
Herregud.
Inte mer!
Tack!
Vem gav er tillstånd att landa på mitt skepp?
- Vem är du? - Jag är Alex Rover.
Alex Rover? Äventyraren?
Nej! Författaren!
Kom igen nu! Svik mig inte! Du är min sista chans!
Kom igen!
Så ja!
Kom igen!
Du klarade det!
Okej. Kom igen! Ta mig hem! Kom igen, moder natur!
Ta mig tillbaka till Nim!
Jag kan koordinaterna utantill. Det är 20 grader syd, 162 grader väst.
- Det finns en liten flicka där. - Det finns ingen flicka på 320 mil.
Men hon är ensam på en ö.
Och... men vad...
Varför tittar alla på mig som om jag var galen?
Vi kom precis från den närmsta ön. Ingen människa kan överleva där.
- Ta mig till ön bara! - Vi strider mot en monsun här.
Det här fartyget går för fulla motorer så det kommer inte att hända.
Kapten, hon har inte alla hästar hemma.
Du borde be läkaren ge henne lite lugnande.
Ja, varför gör du inte det?
- Eddie? - Han är säkert ute efter desserten.
Jag vet att hon är där. Jag hörde hennes röst.
Jag hörde egentligen inte hennes röst. Jag fick hennes email.
- Du är inte galen. - Inte?
Jag vet. Jag såg henne. Hon är riktig.
- Är hon riktig? - Och hon är på ön.
Tack.
Sättet du hanterar det på, balansen du hanterar den här situationen...
- Skeppets läkare är på väg, kapten. - Tack, Ensign.
- Efter henne! - Vakt!
Bingo om fem minuter.
Stoppa henne! Stoppa henne någon!
Dumma resväska! Min soppa.
- Jag har henne! - Kom igen! Ner här!
Där är hon!
Stoppa henne!
Vad i hela friden gör du?
Får ett nervöst sammanbrott bara!
Nej, gör inte så här!
Jag ger inte upp, Nim! Jag kommer tillbaka till dig!
Jag lovar dig!
Pappa?
Jack?
Pappa! Pappa!
Mår du bra, pappa?
Jack!
Selkie, kom igen! Jack behöver oss!
Vi måste rädda honom!
Nim? Nim!
Nej!
Nim.
Är det du? Nim?
Är det du? Nim.
Vem är du?
Nim, jag är... jag är Alex Rover.
Alex Rover?
Ja, det är jag.
Men... Nej, det är omöjligt.
Alex Rover... Han är en man. Han är en hjälte.
Han skulle hjälpa mig att hitta pappa.
Han räddar folk. Han behöver inte räddas.
Jag vet.
Jag är... Alexandra Rover.
Alexandra?
Författaren från San Francisco.
- Författaren? - Ja. Du sa att du behövde nån, så...
Men jag sa inte att jag behövde dig.
- Du måste gå. - Vad pratar du om? Jag menar, jag...
Du får inte vara här. Du måste gå innan pappa är tillbaka.
- Innan din pappa... - Det är vår ö. Vår egen ö.
Och vi vill inte ha några andra här!
Snälla gå. Gå!
Följ henne, Alexandra.
- Du är tyst. - Nej, det är jag inte. Hon behöver dig.
Va? Hon mår bra. Du hörde ju henne.
Tydligen klarar hon sig ganska bra. Hon behöver inte mig.
Klart att hon behöver dig.
Och för ärlighetens skull, så behöver du henne också.
Vart ska du gå?
Jag ska härifrån. Jag ska...
Jag ska göra en flotte. Jag ska göra en liten brasa.
Och sen åker jag hem, och går aldrig hemifrån.
Du kan inte vara ensam resten av ditt liv, Alexandra!
Jag är inte ensam. Jag har dig.
Nej, det har du inte. Du har inte mig längre.
Jag är ledsen, men jag vill inte vara din krycka längre.
Va? Visst. Okej.
Du.. Vi måste fixa det här, så ge mig lite idéer nu.
- Jag är ledsen, älskade. Det är över. - Vad? Vad pratar du om?
Jag slutar, Alexandra.
Inga fler äventyr.
- Du är själv nu. - Du får inte sluta.
Jag skapade dig, och du ska göra det jag säger, inte tvärtom.
Adjö, gamla vän. Lycka till.
Men vänta! Vänta! Kom tillbaka!
Gå till den lilla flickan!
Nim? Vad var det?
Gud. Döda mig så det blir gjort.
Nim? Hjälp!
Kan du höra mig? Det är så mörkt!
Nim? Nim? Kom igen, hjälp mig.
Jag har rest runt halva jordklotet. Jag tog ett plan.
En helikopter. Jag stal en båt.
Det sista du kan göra är att hjälpa mig de sista hundra metrarna.
Nim? Nim.
Ledsen om du inte vill ha mig här, men jag trodde jag gjorde rätt.
Nej.
Det är så här det slutar.
Ett ljus i mörkret.
Min värsta mardröm...
Dödad av... dödad av en eldfluga!
Tack, Nim.
Hur länge har du bott här?
Så länge jag kan minnas.
Du får gå in om du vill.
"Jack Rusoe är en forskare och en författare-
-som bor på en avlägsen ö i södra stilla havet.
Han berättar inte för nån var den finns."
Hur länge har din far varit borta?
Fyra dagar.
Men när Jack får för sig nåt, så blir det alltid gjort.
- Han kommer. - Det gör han säkert.
Vill du ha nåt av de här?
Vad är det?
Det är mungbönor och goborötter.
Och det här... är måltidslarver.
Nej, Jag...
...jag håller mig till min soppa.
Din soppa?
Ledsen för det.
Här. Smaka lite.
Du skrev inte de där Alex Rover böckerna, eller hur?
- Gjorde jag inte? - Nej.
Alex Rover provar nya saker hela tiden.
Och? Hur smakar det?
Tuggigt.
Det är tuggigare än jag trodde...
...och det är...
...inte äckligt.
Vad tänkte jag på egentligen?
Nim?
Det är vackert.
Det är tomt.
Kanske...
Han kanske är vilse bara.
Nej.
Min pappa är smartare än så.
Om hans båt vore okej, skulle han ha varit hemma nu.
Du hittade hela vägen hit från San Francisco...
...och du vet inte hur man gör nåt.
Min pappa skulle varit tillbaka från Zanders korallö...
...om han fortfarande levde.
Han kommer inte tillbaka, Alexandra.
Jag...
Lyssna på mig.
Oavsett vad som händer...
...om det är här eller nån annanstans...
...ska jag ta hand om det.
Du kommer inte att vara ensam.
Vad...
Vad är det?
Galileo?
Det är han.
Det är han! Pappa!
Kom igen, hoppa på!
Pappa!
- Nimmy! Gud. - Du är här! Du lever!
Du lever!
- Jag var så orolig. - Jag sa ju att jag kommer tillbaka.
Se på dig.
Jag har saknat dig så mycket.
- Mår du bra? - Nu gör jag det.
- Tack, Galileo! - Tack, Galileo!
- Vad är det? Protozoa Nim? - Jag vet inte.
Men jag har en känsla av det.
Kom här.
- Va? - Hej.
Vem är det?
Pappa, det här är Alex Rover.
Alex Rover? Jag trodde...
Hon skrev böckerna, pappa.
Det här är Alexandra Rover, författaren.
Från San Francisco.
Du måste vara Jack Rusoe, forskaren.
Ja, Jack...
...forskaren, ja.
- Vadå, pappa? - Inget. Ledsen...
...men jag har föreställt mig Alex Rover så...
...annorlunda.
"Författaren och Forskaren."
Det är så deras berättelse började.
Hur det exakt slutar...
...vet ingen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och the-man SweSUB.nu